Jag har hittat Parishs last. Enligt godslistan är det elektronik.
- Lådorna stod här. - Parish har dem redan.
- Vem är du? - Stanton Parish.
Jag har ett erbjudande.
Både Zoe och du behöver en omgivning där ni kan utvecklas.
- Du kan inte ge oss order. - Rosen bjöd hit oss.
Han gav mig tillgång till alla fakta. Er grupp leder inte utredningen.
Cley letar igenom våra grejer. Tror du att han klarar det här?
Upp med händerna!
- Vad heter du? - Mitchell.
- Varför är du inlåst? - Det är viktigt att jag stannar här.
Vem har sagt det?
När han rör nån, lagrar han de minnen som den personen tänker på.
En alpha med fotografiskt minne.
Kan du visa mig den sista gången du pratade med mr Parish?
Jag lovar att du kommer att åldras i en bättre värld än den här.
- Parish kommer att hämta Mitchell. - Låt honom komma.
Det är okej, lillen. Allt blir bra.
- Vad är så roligt? - Du, bebisviskaren.
- Du är lite avundsjuk. - Nej, det är jag inte.
- Kanske lite grann. - Du är så duktig med honom.
När det blir dags för oss...
...att få egna barn...
- ...blir du en bra förälder. - Vad för slags värld får de leva i?
Vi pratar inte om det igen. Andas in den friska luften.
Stanna här. Ligg lågt.
Lyssna, allihop.
En död och tre skadade. Det är den sjätte attacken den här veckan.
Det finns inget mönster för attackerna-
- men om ett par dagar kommer elnätet att vara skyddat mot Parish.
DOD tror att Parish planerar nåt stort.
Sist gällde det hela staden och nu kan det handla om nåt ännu större.
Det händer inom de närmsta dagarna.
Om två dagar är det den 22 oktober.
22 oktober 1862.
En officer blev skjuten i huvudet och dog.
Fantastiskt nog återvände han till livet.
Det var då Stanton Parish upptäckte att han var en alpha.
- Är det här en slags födelsedagsfest? - Ja.
Det blir precis 150 år. Terrorister älskar årsdagar.
Vi sätter hans organisation under tryck tills nåt ger med sig.
Vår bästa ledtråd är sändningen som vi nästan stoppade.
- Vi vet inte ens vad han tänker göra. - Rachel letar efter Skylar Adams.
Jag gör mitt bästa, men Skylar är svårt att hitta.
Tiden rinner ifrån oss.
Vi måste hitta Parish snabbt. Därför måste vi tänka som han gör.
Mitchell Morgan, sidan fyra. Han vet hur Parish tänker.
Minneskillen? Han lagrar väl bara sentimentala minnen?
Ja, men jag tror att vi kan gräva djupare.
Men han måste flyttas till en psykiatrisk avdelning.
Vill du att jag ska genomföra en viktig transport mitt i allt det här?
Ja, det vill jag.
Jag kan följa med. Mitchell känner mig, det gör honom lugn.
- Helst inte. - Jag har träning och lär mig snabbt.
- Lära och göra är inte samma sak. - Hon gjorde FBI: S träning på nolltid.
Jag tar all hjälp jag kan få.
Okej. Får det gjort.
Vi har medicinerna och läkarna är strax här.
Har Skylar Adams gett oss vad vi behöver än?
- Vince jobbar så snabbt han kan. - Det duger inte.
Jag ska prata med Vincent.
Det börjar bli färdigt.
Folk kommer att behöva nånstans att ta vägen under övergången.
Det var Danielles idé. Hennes arv.
Stanna kvar hos din mamma, älskling. Allt ordnar sig.
Jag älskar dig med. Pussa bebisen från mig.
- Hur mår Jeannie? - Hon är chockad. Det är förståeligt.
Jag har en alternativ plan.
Vi kan utmana Parish direkt.
Jag väntar på ett samtal från Washington. Jag kan be dem om råd.
- Du vill inte göra det. - Nej, det är inofficiellt. Fattar du?
Om jag fattar?
Vänta lite.
Om jag fattar? Parishs organisation är farlig och planerar nåt stort.
Vi måste alla jobba tillsammans. Det gäller polisen, DOD och oss.
Jag vet det.
Hjälp till att ro eller lämna båten. Vi har inte tid för nåt annat.
Du fattar väl det?
Du har rätt.
- Han är inte med på det. - Det gör inget.
Tänk om han hindrar oss?
Vi får hoppas att han inte gör det. Lycka till.
Meddela när ni svänger. Håll leden stängda.
- Tror du Rosen kan få fram mer? - Ja, Mitchell känner Parish bäst.
- Han var en bra reskamrat. - Om du säger det, så.
Du ligger för nära ledarfordonet. Femton meter. Håll rätt fart.
Kör du, så får jag säga åt dig vad du ska göra.
Jag når inte ner till pedalerna.
Är du okej, Kat? Se efter Mitchell.
Det är Scipio.
Röda teamet, kom med mig. Blå teamet, stanna vid bilen.
Släpp vapnet.
Blå teamet, sprid ut er. Uppför trappan.
- Området är säkrat. Han är inte här. - Vart tog han vägen?
Jag har tappat Mitchell också.
Täck utgångarna. Sprid ut er.
FBI har inte Scipio. Jag vet inte var han är.
- Vi letar efter honom senare. - Nästan klart.
Tack, doktorn.
Ni kan alla gå nu.
Du kan gå nu, mr Kowalka.
Hur mår du?
- Jag har ont i nacken. - Vi tog bort chipet de satte in.
Jag är väldigt glad att se dig igen.
- Får jag? - Ja.
De är borta.
Rosen har tagit bort mina minnen.
Han gav mig dropp och några injektioner för några dagar sen.
Det var fyra dagar sen.
Efter det försvann alla extra saker.
Det är lustigt.
För första gången på flera år känner jag mig...
...som mig själv. Förstår du?
Jag är mig själv.
- Parish svalde lockbetet. - Har vi allt vi behöver?
- Ja, men jag tycker synd om Kat. - Hon har glömt det om två veckor.
Det är ju alltid nåt, men jag önskar att det här inte hade behövts.
Jag med.
De är här.
- Hur mår han? - Han lever.
- Är allt redo? - Han är fortfarande medvetslös.
Jag känner lukten av lugnande medel i hans blod.
Jag fixar det.
Vakna. Vi behöver prata.
Hej, Cornell.
Har det gått så här långt? Är det här den du vill vara, Cornell?
Nån som dödar miljontals människor?
Vad jag vill, är att få en advokat.
Har jag inga rättigheter för att jag inte är människa?
Du är människa, men du väljer att ignorera det.
- Det är inte för sent. - Det är mer bråttom än du tror.
- Jag kan råka bränna mig här. - Det vill vi ju inte.
Jag vet att du ogillar sambandet mellan dina känslor och din förmåga.
Du vill överstiga det. Det kan du nu.
Är du allvarlig? Är det allt du har att komma med?
Att försöka få mig att bejaka min mänskliga sida?
Var var du när jag satte eld på mina föräldrars hur?
Du kommer tolv år för sent.
Det måste gå fortare.
För två veckor sen skickade Parish en last med elektronikdelar-
- från Kina till Newark. Vad vet du om det?
Den är borta. Den har flyttats.
- Vart? - Det berättar inte Parish för mig.
- Kom det fler sändningar? - Svara henne.
Hundratals. De har kommit i flera månader.
Fråga honom om Parish.
Var är han? Var är Stanton Parish? Var är han just nu?
Var är Stanton Parish? Svara!
- Var är han just nu? - Det vill du väl gärna veta.
Var träffade du Parish senast?
Dra åt helvete.
Han är blockerad, Nina. Som senatorn.
Jag har ett valv där inne. Det är ointagligt.
Vi kommer att låsa upp det.
Femton milliliter amobarbital.
Han har fått femton milliliter.
- Släpp det, Kat. Du gjorde ditt bästa. - God morgon.
Jag förlorade Mitchell och Jeff Kowalka.
Jag lät Scipio komma undan, så jag är värdelös.
- Så är det ibland. - Är det allt du kan säga?
Vi har viktigare saker att oroa oss för. I morgon är den 22:E.
Världen ska gå under. Rosen sa att Mitchell var nyckeln till allt.
Jag kanske missade nåt förut.
- Ring Rachel. - Jag kommer inte fram till henne.
- Och Nina? - Hon svarar inte i telefonen.
Jag har inte sett dem sen i går. Borde vi vara oroliga?
Åk tillbaka till platsen för överfallet.
- Jag tar hand om det. - Hicks. - Bill!
- Jag löste det. - Så kul för dig.
Gå tillbaka till sjukhuset och var med din mamma.
En sköterska kastade ut mig för att jag störde.
Jag sa att hon såg ut som ett djur. Men i taxin...
- Vad vill du? - Jag letade efter Skylar.
Taxin hade GPS, trots att staden har flera nätverk...
- ...så GPS är överflödigt. - Kom till saken nån gång.
Taxin hade ett chip.
Skylar har ett chip i armen som hon använder för att kommunicera.
Jag kontaktade det, och hon kommer att ringa mig.
Hör du det där surrandet, Didge?
Du måste bli klar, annars kommer inte Vince med glasspinnar.
Jag jobbar så snabbt jag kan.
Hör du det inte? Det kanske är telefonen. Var är telefonen?
Vi har ingen telefon.
- Har vi inte? Varför inte det? - Vi har bara ingen.
- Hej, Zoe. -Hur är det, miss Adams? - Jag heter Skylar.
Glasspinnar!
- Din önskan är min lag. - Tack.
Ingen orsak.
Apelsin. Min favoritsmak.
- Du vet alltid vad hon vill ha. - Jag vill bara göra henne glad.
- Är den till mig? - Jag är inte klar än.
Jag vet inte hur den ska kunna skära genom ben utan att förlösa bakterier.
Du lovade att bli färdig. Du vill väl inte sätta mig i klistret?
Nej, jag vill göra det här för dig.
Jag har en idé. Jag ser efter Zoe så kan du koncentrera dig bättre.
- Hur lång tid tar det? - Vad är ditt problem?
Jag har redan gett dig en massa saker.
När du fick den första saken var du jättenöjd.
Vad är mitt problem?
Jag vill ha apparaten, och jag vill ha den nu.
Nåt stör hennes koncentration. Jag försöker hjälpa henne.
- Det är verkligen inte lätt. - Det struntar jag i.
Du lovade att få det gjort, och jag tänker se till att du gör det.
Fokusera på väggarna. Är de vita, är de blå?
- Eller gröna? Fokusera! - Du kan fråga på vilket sätt du vill.
- Du får samma svar: Dra åt helvete. - Din puls är hög, Nina.
Jag behöver bara en paus.
- Vi har bara ett par dagar på oss. - Nina är utmattad.
Scipios blodtryck är skyhögt. Det ligger på 200.
Du svettas rätt mycket. Bäst att inte bli för upprörd.
Vi kan inte det här. Jag har vänner vid CIA. Vi behöver experter.
Parish har folk överallt. Hur visste han annars om Mitchells förflyttning?
Vi ringer ingen. Vi gör det här själva.
Det finns aminorex. Förbered en injektion på fem milliliter.
- Aminorex? - Ja, fem milliliter.
Aminorex kan vara farligt.
- Vad håller vi på med? - Skaffar svar.
Gör vi? Eller tvingar vi Nina att stånga huvudet mot en vägg?
Tänk om vi slösar bort vår tid på Scipio.
Du slösar bort vår tid. Ge Rosen det han vill ha.
Det kommer inte att sänka hans blodtryck eller göra honom fogligare.
- Det verkar stimulerande. - Jag vet.
Det är till mig, Rach.
- Jag kunde inte knäcka honom. - Du försökte. Nu är det min tur.
Jag har en annan idé.
- Jag behöver nåt. - Skylar svarar inte.
Jag tycker inte om när folk ignorerar mig.
- Du måste leta efter Rosen. - Du ignorerar mig också.
- Det är viktigt. - Ingen signal, precis som de andra.
- Har ingen av dem täckning? - De har nog tagit ur batterierna.
Varför skulle tre personer göra det?
Jag hittade nåt på platsen för bortförandet. Det är inte bra.
- En bedövningspil. - En av våra.
Den låg där Scipio försvann. Det är hans blod.
Han träffades av en pil. De är hemska. Man blir så trött.
Håll det för dig själv.
Ingen i vårt team hade bedövningspilar.
Då är frågan vem som sköt honom med den.
Jag går in här en stund.
Det där luktar illa.
Jag måste bli färdig.
- Mår du bra, mamma? - Det gjorde inte ont.
- Det är bra. - Det borde göra ont.
Nåt är fel.
- Vad gör du? - Titta på nåt.
- Vad är det? Är du en Terminator? - Det är en sändare och mottagare.
Den kontrollerar mina getingar. Var är de?
- Varför stör det dig? - Nån försöker ringa oss.
Då kanske vi borde ringa tillbaka.
Det är Skylar.
Älskling!
- Vad har ni gjort med henne? - Du ville ju spela tuff.
Vi har bara börjat. Ni får prata en stund.
- Jag mår bra. Berätta inget. - Jag har inte sagt nåt.
Blockeringen funkar som den ska.
- Vad vill de? - De vill veta var Parish är.
Han är väl säker? Han är väl inte i huset?
- Hur så? - Jag är orolig.
- Jag kan inte tänka ordentligt. - Jag är ledsen.
Jag har saknat dig.
Vet du vad som har hjälpt mig?
Jag tänker på när vi var vid Saranacsjön. Minns du stugan?
Det är så fint där.
Bra försök. Meg hatar bergen. Hon har allergier.
Ni kidnappar mig, slår mig, drogar mig, och nu försöker nu lura mig!
- Jag klarar det. - Hon ser inte ut att må så bra.
Jag undrar en sak.
Hur känns det att bli förråd av sin egen dotter?
Du skickade henne till hennes död. Men hon var en lögnare.
Hon var en förrädare.
Hon förtjänade att dö.
Tycker du inte det?
När du satte eld på dina föräldrars hus när du var femton-
- undrade du hur dina föräldrar och din syster kände det-
-när de brändes till döds?
Hur dina andra offer känner det när de... Hur uttryckte du det?
När du får deras hud att koka.
Dra åt helvete.
Det här är adrenalin. Du vet att det utlöser din förmåga.
Dina händer skadas inte av eld...
- ...men resten av dig gör det. - Du skulle aldrig göra det.
Nu får det vara nog.
- Han är en mördare. - Det här handlar om hämnd, eller hur?
Om du inte tycker om det kan du hålla för öronen.
Jag kan inte stanna här.
Jag känner lukten av Scipios brända hud.
- Vad gör du, Skylar? - Jag går härifrån.
- Stanna där, Zoe. - Du kan stanna, det är säkert här.
Verkligen? Hur kom jag hit? Vad har du gjort med dig?
- Jag har hjälpt dig att vara lycklig. - Lycka är ett varmt vapen.
Jag försöker vara trevlig.
Om du är det är jag det också, och den här platsen förblir trevlig.
Om inte... Du vill väl inte att den här platsen ska sluta vara trevlig?
- Hjälp, mamma! - Spring.
Du kommer inte ut om du inte gör som du är tillsagd.
Det blir bara värre. Det finns ingen väg ut.
Du är rädd. Det finns ingen väg ut.
Jag hoppas att du mår bättre.
Jag känner mig lite tom.
Alla de här sakerna ser ut att vara viktiga.
Det stämmer.
I morgon kommer världen att förändras.
Folk kommer vilja förstå vad jag kände och tänkte.
Vad mitt syfte var. Har du fortfarande din förmåga?
Får jag?
Jag kommer att förändra världen.
Det är bara synd att så många människor måste dö.
Jag har berättat allt. Jag vet inget mer.
Jag behöver mer information.
Vi har tre DOD-bilar utanför.
Vi måste gå. Ingen kan få veta det jag vet. Det kan läcka till Parish.
Det kan du vara säker på.
- Harken och Kat är här. - Du ska ju lyssna efter folk, Rachel.
- Ringde du dem? - Ni sa det själva: Tiden är knapp.
Förr använde du också tuffa metoder.
- Inte så här tuffa. - Det gör inget.
- Kom, Nina. - Jag stannar med Rachel. Gå nu.
Vad har ni gjort?
Tänk att Rosen lurade mig igen.
- Han ser ju så trevlig ut. - Fick ni nån information från Scipio?
Rosen sa att han fick det han behövde. Och Rachel...
Hon pratade med oss. I morgon är det den 22:E. Vi har mycket att göra.
- Vi måste till kontoret. - Vänta lite. De med?
- Du såg vad de gjorde där inne. - Hon har rätt. Vi ljög för dig.
Ja, ni är riktiga lögnare, men jag behöver er. Nu går vi.
Det är väl inte ett orimligt krav?
Gå tillbaka till kontoret och fixa det.
- Vad är det? - Jag har hittat dem.
- Hicks och Rosen? - Nej, Skylar och Zoe.
Du måste betala Obeekay. Taxichauffören. Han är från Nigeria.
Här är det, Bill.
Var?
- Stanna i bilen. - Nej, det här är min räddningsaktion.
Ta det lugnt. Håll upp händerna.
Det ville jag göra, Bill.
Sätt på honom handbojor.
- Det är äckligt här. - Ja, det är det.
Hur hamnade du här?
Han bad mig jobba för honom. Jag sa att han kunde dra åt helvete.
Sen hamnade vi i en slags alternativ verklighet.
Skitstövel.
Det här ser ut som dina ritningar. Gjorde du dem i ditt drömtillstånd?
Vad ritade du för nåt?
Världens undergång.
Parish är förberedd på en katastrof.
En som han själv tänker orsaka.
- Det kallas ett anpassningscenter. - Anpassning till vad?
Han planerar att göra det överallt. Baltimore, Chicago... Vegas.
Där är Tyler.
- Du måste varna dem. - Jag lämnar dig inte här.
Du måste lämna all den här informationen till Bill.
Du har en familj, det har inte jag. Gå nu.
Ta den här. Du kanske kommer att behöva den.
- Okej. - Vi ses snart.
Jag borde ha varnat dig om konvojen.
- Vi får prata om det senare. - John.
Parish fick mig att göra den här. En liten fotostimulator.
Det finns ju ingen glödlampa. Behövs inte det?
Ja, den måste anslutas till en lampa eller en datorskärm.
När den får ström skapar den blinkande ljus.
- De verkar som serotonin. - Det kan orsaka anfall, som mitt.
Men min alphaförmåga förstärktes.
Ja, om man är en alpha fungerar det som steroider.
- Mer kraft, mer kontroll. - Det är ju bra. Det vill jag ha.
Men vad händer de människor som inte är alpha?
De flesta... dör.
- Hur många fanns det? Tusentals? - Det finns hundratals laster.
De här är mindre än vi trodde, så det kan finnas miljoner.
- Var har du varit? - Var är Rosen?
Vi letade efter Parish och vi hittade nåt. Sluta! Lyssna på mig!
Det Parish planerar tänker han göra överallt.
- Lämnade du Rosen där? - Han var inte klar.
- Försöker han klara av Parish själv? - Vi skickar dit hjälp.
Miljontals människors liv är i fara. Det här är viktigast.
Det var den sista för i dag. Vill du ta en öl?
Jag måste vara med på bokklubben, annars blir min fru vansinnig.
- Var är Parish? Är han här? - Jag ska förändra världen.
Det är bara synd att så många människor måste dö.
- Han har gett dig sina minnen igen. - Jag ska se det från Guds perspektiv.
Vad menar du? Var då? Från ett flygplan?
Jag är så hungrig. Har du ett äpple? De brukade odla äpplen här.
De kommer efter dig. Du måste gömma dig i två dagar.
Två dagar.
Parish vill ha dig levande. Jag har aldrig förstått varför.
Adios, doc.